Sofia Bulgarien
Jeg er så ked af det, Ali. Jeg elsker dig så højt.
Okay, hør efter. Det her fungerer ikke.
Jeg venter på dig i dag.
Samme tid og sted. Ingen spørgsmål som sædvanligt. Vi ses der, Hazen.
- Fin dag. - Fulgte nogen efter?
- Nej. - Er du sikker?
Ana.
- Sidste job var afslutningen. - Gør hvad der bliver sagt.
- Rør mig ikke! - Sænk våbnet!
Ana! Sænk dit våben nu!
Se på mig, Hazen. Vi har arbejdet godt sammen, du og jeg.
Lever denne pakke for mig. To millioner kontant.
- Derefter kan du forsvinde. - Bare sådan?
Du tager pis på mig? Rakovski? Som kongefamilien?
- De er kvik, mr. Kane. - Hold mund.
- Jeg kommer ikke nærmere end 3 meter. - Du kan. Og du skal. For du er bedst.
- Hvornår? - 15.00 i morgen. Vent på mit opkald.
Pas på dig selv.
Det bliver lettere end du tror. Ingen sikkerhedsfolk, kun en chauffør.
Sort Mercedes, 6 0 9 H 5 0 4.
Brug containeren, aflever nøglerne, vi ordner resten.
Vi betaler dig efterfølgende. Lav ikke lort i det.
Undskyld, jeg...
- Hvem er du? - En ven af jeres far.
- Læn jer tilbage og nyd turen. - Jeg ringer til ham.
Stille!
For fanden da!
Kom tilbage! Stop!
Det er for tidligt til det pis.
Synes I det er sjovt? Tvinge en gamling som mig til at løbe? Sid på kasserne.
Nu fjerner jeg tapen. Ingen skrigen. Forstået?
Hvad sagde jeg? Ingen skrigen.
Jeg har vand. Er I tørstige? Der er kager og chips. Okay?
Jeg fjerner tapen. Ingen skrigen nu, forstået?
Ved du hvem vores far er? Han henter os. Ham og hans venner.
- Så får du problemer. Du vil fortryde. - Det gør jeg allerede.
Hvorfor gør du dette? Vores far kan betale dig.
- Helt sikkert. - Alys. Væk fra ham!
- Hvad laver du? - Krammer dig.
Min mor sagde altid at man skal kramme dem som ser trist ud.
Alys, kom her.
Vent. Hvad er det?
Giv mig den! Jeg fik den af min mor. Den er magisk. Den beskytter mig.
- Mod hvad? - Ting du ikke tror på.
Sæt dig. Sæt dig!
Bare rolig, I bliver her ikke længe.
Hjælp! Luk os ud!
Kom! Hurtigt!
- Lyder som om den forsvinder. - Hvad fanden var det der?
- Den? En drage. Har du aldrig set en? - Alle har set en drage.
- Er det en joke? - Hvordan skød du luft med lyden?
- Er det magi? - Laver I sjov? Magi? Det er en pistol.
Må jeg se den magiske pistol? Hvor kommer du fra?
- Amerika. Jeg arbejder i Bulgarien. - Vi er i Bulgarien.
- Jeg mister min forstand. - Hvad?
- Han er gal. - Nej. Han taler bare underligt.
- En troldmand. Han må til Ulric. - Til hvem?
- Ulric. Vores shaman. - Jeres "chairman".
Shaman!
Stop!
Emeline, se! Hvor fik du mærket? Det var kun vores far som havde det.
Du burde ikke have det. Han var konge i dette land.
Han blev dræbt for fem år siden og hans bror tog slottet.
Tervin. Du fremmede, hvor fik du det?
Venice, Californien. Min kone valgte det.
- Kone? Hvor er din kone? - Hun er død.
- Det gør mig ondt. - Hvad hedder du, fremmede?
- Hazen. - Hazen?
Det er fint. Jeg hedder Emeline, det her er min søster Arabella.
- Kom. - Hvis nogen kan hjælpe er det shamanen.
- Vi møder vel ikke dragen igen? - Vi er i sikkerhed. Lige nu.
- Jeg kan ikke med heste. - Hvorfor ikke?
- Jeg kan ikke ride. - Det er let.
For jer måske. Hvor langt er der til Ulric?
Meget langt. Op på hesten nu.
Skide drager. Skide heste.
Pis!
Meget elegant. Født rytter.
Så rider vi.
Pis og lort! Skide heste! Jeg sagde at jeg ikke kan ride!
Pis! Dumme dyr!
Kom op her. Du rider med mig.
Hop!
Hazen, hvor skal du hen?
Lad mig hjælpe dig op.
Okay. Så rider vi.
Det gør ondt i min røv.
- Hvem er de? - Tervins mænd.
- Lad dem ikke vente. - Hazen, af med dig.
Har Tervin sendt jer? Eller kom I selv? Svar mig!
Emelie! Hen til Hazen!
Fandens! Vi lod en slippe væk. Kujoner, alle sammen.
- Jeg burde spore ham. - Vi har ikke tid.
- Han er halvvejs til Tervin. - Hvem er Tervin?
Min fars bror. En hensynsløs mand med vort folks blod på hænderne.
- Hvad har han gjort? - En mørk vinternat for fem år siden...
...sneg han ind i vors forældres soveværelse og myrdede vores mor.
Vi hørte skriget. Arabella løb ind og så ham skære halsen over på hende.
- For det skal han betale med sit liv. - Vores far stred bravt, men blev dræbt.
Om morgenen var over halvdelen af vort folk døde.
Onkel Tybalt prøvede at yde modstand, men Tervin tvang os til at flygte.
Ulric.
Vi har en fremmed med os.
- En magisk bryg. - Nej, det er kyllingesuppe.
Selv en shaman må spise. Sultne?
- Hvem er du? - Hvem jeg er? Hazen Kane.
Du er ikke herfra, Hazen Kane. Hvordan kom du hertil?
- Fortæl mig det. - Når du har fortalt mig. Kom her.
Pas på. Det er glat.
- Mærket. - Hvad er det med jer og tatoveringer?
Mærket gives til dem med intuitive gaver.
- Meget få krigere har den evne. - Hvilken evne er det?
At se ind i livet hos dem som er sammenflettede med hans egen skæbne.
Følg med mig nu.
- Gå nu. - Følg med mig, Hazen.
Sæt dig.
Det er min stol. Din stol er der.
Giv mig dine hænder.
Luk dine øjne og fortæl præcis hvad der skete inden du kom hertil.
- Jeg har ikke tid til det pis. - Jeg prøver at hjælpe dig. Luk øjnene.
Anbragte et par piger i en container. En af dem havde en guldmedaljon.
Jeg tog den fra hende, låste containeren, gik hen til min bil.
Medaljonen havde samme symboler som min tatovering.
En slags portal åbnede sig og sugede mig ind.
Alt blev sort, senere vågnede jeg op i skoven. Og her er jeg.
- Hvem er børnene? - Bare et job.
Det er ikke et job for en mand med mærket.
Du har måske et job at udføre her. Vi hører alle sammen på en måde.
- Jeg hører ikke sammen med jer. - Du må følge din vej til enden.
Og den kan ende før du tror det.
- Du skal lede os i kamp. - Nej, for helvede!
- Jeg vil væk herfra. Hjælper I mig? - Mærket fortæller om din skæbne her.
- Fanden tage mærket! - Vi behøver din hjælp.
- Det er ikke min kamp. - Han har ret. Vi behøver ham ikke.
Han tænker kun på sig selv. Han er ussel, selvisk og taler som en kujon.
- Jeg har ondt af dine børn. - De er ikke mine børn.
Så er de heldige.
Vil du komme hjem, må du følge modets vej.
Når tiden er inde leder den dig hjem.
Din tid er nu, Hazen.
Du kan blive her, eller tage med os. Jeg er ligeglad.
Min søster bliver let vred. Men du må forstå at hun har haft det svært.
Hun giver sig selv skylden for Tervins angreb på vort kongerige.
- Hvad skete? - Tervin ville gifte sig med hende.
Vores far ville ikke tvinge hende til at gifte sig. Tervin var rasende.
Alt faldt fra hinanden efter det.
Dumt at gøre hende til din fjende, Hazen. Du må vise dig værdig.
Værdig? Værdig til hvad?
Dumme mand. Op på hesten nu.
Deres majestæt.
- Hvorfor forstyrrer du mig? - Jeg så prinsesserne.
De var i skoven, med en anden rytter.
- Overmandede du dem? - Nej, Deres majestæt.
De slås som dæmoner. Jeg overlevede med nød og næppe.
Du lod dig besejre af prinsesserne?
Det er fint. Det er i orden.
Omfavn mig, soldat. Jeg skal lindre din smerte.
Saml straks min hær. Det er tid til at afslutte dette.
Og bring prinsesse Arabella levende til mig!
Ind i skoven!
- Så Tervin har angrebet Ulric. - Vi tror det.
- Onkel Tybalt. - Min kære.
Alle taler om denne mand. Jeg ville se ham selv.
Det er Hazen Kane. Han kommer til os fra en fjern tid.
Giv mig din højre hånd.
Rygterne er sande, en stor krigers mærke.
Det siger man.
Du er sendt fra himlen for at redde os fra Tervins brutale styre.
Han har et mægtigt våben. Som kaldes pistol, ikke?
- Der er ikke flere kugler. - Så må du lave flere.
Jeg kan ikke lave kugler her.
Vi må træffe en beslutning. Ulric talte om din medaljon.
En magisk medaljon, som vi tror at Tervin også har.
Tervin bærer måske på din skæbne. Du skal få lov at hvile nu.
Den er magisk! Den beskytter mig!
Giv mig den tilbage!
Luk ungerne ud.
Du burde sove.
- Du kan vist ikke lide mig? - Nej.
Jeg bebrejder dig ikke. Jeg er et selvisk svin.
Der hvor jeg kommer fra, tænker alle på sig selv.
- Det er ikke min tro. - Sådan er det hvor jeg bor.
Så vil jeg ikke leve i din verden.
Jeg ved hvad jeg må gøre nu. Besejre Tervin for at få medaljonen-
- så jeg kan tage hjem og I skal ikke bekymre jer om Tervin. Samarbejde.
Du kæmper kun for dig selv, og du er ikke en dygtig kriger.
Selv om du tror at du er.
Prøv mig af.
Hvor fanden kommer I fra?
Hjælp! Hjælp!
Tag ungen! Væk herfra nu!
Af sted!
- De er for mange! - Jeg giver ikke op!
- Af sted! - Kom nu!
Vi behøver mad.
Hvem er han?
Jeg har ikke set ham.
Lad mig hjælpe.
Jeg troede du sagde nej.
Gå hen og leg, børn.
- Du har vist fået en ven. - Hvor er deres forældre?
De døde i første slag. Dagen da Tervin overtog slottet.
De har boet med deres farfar. De er krigens forældreløse.
Bare rolig. Vi tager hånd om vort folk. Vi hører alle sammen.
Det ser jeg.
Vi behøver vand. I to kan vel gå til floden og hente lidt?
Søster. Gør dig nyttig.
Tak.
- Tybalt. Hvordan går det? - Ulric.
- Er det alt vi har? - Ja.
- Vi må gå til arsenalet. - Ja. Vi behøver hvert et sværd.
Men først skal vi spise. Gør mig selskab, Tybalt.
- Du kæmpede godt i dag. - Ikke nok. Det er det aldrig.
Hvad plager dig, Hazen? Jeg ser mørke skygger i dit ansigt.
Jeg tænker på min kone.
Fortæl om hende.
Hun var mit livs kærlighed. Og det er min skyld at hun er død.
På grund af de mennesker jeg omgav mig med.
Jeg skyldte dem penge.
Da jeg kom hjem en eftermiddag brændte huset, min kone var bundet til sengen.
Hun blev brændt levende.
Når sådan noget sker, for hvem som helst, bliver livet meningsløst.
Jeg forstår.
Efter min mors død har jeg følt mig så alene.
Det eneste som holder mig oppe er Emeline.
Og tanken om at få hævn over den mand som ødelagde min familie.
- Jeg vil kæmpe sammen med dig. - Det ved jeg.
Jeg har gjort dårlige ting i mit liv. Rigtig dårlige.
Du har truffet nogle dårlige valg. Men du er ikke et dårligt menneske.
Det ser jeg nu.
Snart er ingen af os tilbage.
De fleste af vores krigere er døde.
Tervin er meget mægtig. Men han kan ikke tilintetgøre os.
Hazen har ikke gjort det sikrere for os.
- Er du sikker på at han er den rette? - Han har mærket.
Vi må vente på, at Hazen accepterer sin skæbne.
Ja...
Deres majestæt.
Vi vender tilbage som sejrherrer. Byen ligger i aske.
Jorden er badet i deres blod. De kunne intet stille op mod Deres hær.
- Hvor er pigerne? - De slap væk. Indtil videre.
Men vi patruljerer skoven. Stol på at de bliver fundet.
I har tid til daggry. Gør mig ikke skuffet.
Deres majestæt.
Du er min.
Jeg kontrollerer dig og du skal udføre mit arbejde.
- Flere af Tervins mænd kommer. - Vi har allerede mistet så mange.
Vi forsvarer os med de som er tilbage.
Jeg ved at det næsten er umuligt. I har 1520 soldater. I må angribe.
- Umuligt. - Det er ikke umuligt.
Vi kan gøre det. Vi behøver overraskelsesmomentet.
- Vi er ikke nok. - I må angribe først.
- Sender ikke mine mænd til slagtning. - Vil du have dem slagtet her?
Han har ret. Det kan være vores eneste chance. Vi må tage den.
Har du en plan, Hazen?
Vi må eliminere Tervin. Og jeg får min medaljon og kan tage hjem.
Vi må skabe en afledning.
Vi angriber Tervins hær uden for slottet, og jeg går ind efter Tervin.
- Jeg følger med dig. - Jeg også.
- Nej. - Slottet var vores hjem. Du behøver os.
- Jeg kommer også. - Godt. Vi gør det i aften.
I så fald må vi samle vores våben.
Før folkene til arsenalet. Emeline bliver her med mig.
Vi sikrer lejren og samler flere mænd. Vi venter på jer i dalen.
- Godt så. Så går vi. - Vi går. Gør jer klar.
Tag nogle våben. Vælg noget som passer jer.
Hør efter!
Det her var min fars sværd. Kongens eget sværd.
Nu er det dit. Må det beskytte dig og give dig mod.
I aften går vi mod slottet.
Vi skal udkæmpe vores sidste kamp. Og jeg vil ikke lyve for jer.
Vi er underlegne i antal, og det er en desperat kamp.
Men vores valg er enkelt:
Vi kæmper, eller afventer vores undergang.
Kæmp!
Men måske ved hjælp af overraskelse, og vores ven, Hazen Kane-
- som bærer det kongelige mærke, kan vi sejre.
Denne kamp er for vores børn, og børnebørn.
Gør I mig den ære at kæmpe for alt som er vort?
Ja!
Så går vi!
Vi vil alle dø.
Hazen. Jeg er glad for at se dig.
- Vi må vestpå gennem skoven. - Hvilken vej er vest?
Mod slottet, antager jeg. Sikke en shaman du er.
Bueskytter!
Jeg vil nyde at se dig lide, som med din mor. Husker du?
Du så på, mens den mand du kalder konge tog min familie fra mig. Du skal dø!
Tervin!
Naive barn! Tror du det er så nemt at angribe mig?
Stop kampen!
Tervin. Du gemmer dig ikke på dit slot.
Du kalder dig leder. Du står i vort riges skygger.
Mens dine folk udfører dit job. Du har ikke ret til at kalde dig leder.
Godt gjort, broder. Jeg har ventet så længe på dette øjeblik.
Det må kræve meget mod at kæmpe mod mig nu.
Mod? Du ved intet om mod.
Du forrådte vort rige og familie, den dag du dræbte Kardem.
Forræderi? Hvad ved du om forræderi?
Jeg har levet med det! Jeg blev forrådt af kærligheden.
Så tal ikke til mig om forræderi!
- Arabella. Se på mig. Rid med mig. - Det gør hun aldrig.
Og dig. Du må være krigeren alle taler om.
- Du er kommet for at slå mig ihjel. - Ja.
- Det vil alle. - Er det rigtigt?
Jeg kender folk som dig. Denne gang slutter det anderledes.
Tervin, det her kan kun afsluttes på en måde.
Med en duel i vores sande kong Kardems navn.
En kamp til døden mod den mærkede kriger. Accepterer du udfordringen?
Jeg accepterer!
Jeg har ikke tid længere, kriger.
Arabella. Vi må få fat i Tervin. Nu.
Jeg er ved at lære det.
Held og lykke!
Bare rolig. Jeg ved at det vil lykkes for dem.
- Tervin. Lad os afslutte det her. - Som du vil.
Arabella.
Op med dig. Tervin er død. Det er ovre nu.
Hazen.
Du må af sted. Du må redde børnene.
Åh gud!
Kør! Nu!
Til højre!
Kør! Ryst den af!
Kan du se svinet?
Pis! Fart på!
Ana, hent børnene.
Tak for trøjen.
Den sidder fast!
Der er noget galt. Se jer omkring.
Ana! Åbn nu!
Gå!
Klaret!
Ud!
Fart på!
- Hvor fanden var du? Du havde et job. - Du vil ikke tro mig.
- Slip dem fri. - Fuck dig!
Dine sidste ord.
Bliv der, røvhul!
Løb, piger! Nu!
Pis og lort.
Vil du skyde mig nu? Efter alle vores år sammen?
Nu har du dårlig samvittighed. Jeg stolede på dig!
Du er som en bror for mig. Og nu vil du skyde mig?
Ting forandrer sig. Men mennesker som dig gør aldrig.
Piger?
Den er din. Du har ret. Den er magisk. Nu tager vi hjem.
- Far! - Hej!
- Jeg er så glad for at se dig. - Jeg elsker jer.
Jeg savnede jer. Og var så bekymret.
Det er okay, Anatolij. Sænk pistolen.
Vær god mod den mand, som afleverer mine børn.
Vi ses derinde, piger.
- Jeg forstår hvis De vil anmelde det. - Gjort er gjort. Du er fri til at gå.
Tak.
Jeg værdsætter det.
Dansk tekst: Ordiovision